Prvo je bila tama.
Zatim su se pojavili Stranci.
Bili su vrsta, stara koliko i vrijeme.
Vladali su najnaprednijom tehnologijom
sposobnošću mijenjanja fizičke realnosti uz pomoć volje.
Tu su sposobnost nazivali "Štimanje"
Ali sami su umirali.
Njihova je civilizacija bila u propadanju,
i tako su napustili svoj svijet,
tražeći lijek protiv vlastite smrtnost.
Njihovo beskrajno putovanje dovelo ih je na mali, plavi planet...
u najdaljem uglu galaksije.
Na naš planet.
Ovdje, mislili su, da su konačno našli...
ono za čim su tragali.
Moje je ime Dr. Daniel Poe Schreber.
I samo sam čovjek.
Pomažem strancima da provode svoje pokuse.
Izdao sam vlastitu vrstu.
Zbunjen si, zar ne?
Prestrašen. U redu je. Mogu ti pomoći.
-Tko je to? Ja sam doktor.
Moraš me poslušati. Izgubio si pamćenje.
To je bio eksperiment. Nešto je pošlo naopako.
Izbrisano ti je pamćenje. Razumiješ li me.
Ne, ne razumijem te. Što se događa?
Po tebe dolaze ljudi još dok ovo govorim.
Ne dopusti da te pronađu. Odlazi odmah.
Halo? Jesi tamo?
Hej, G. Murdoch, zvao je automat.
Rekao je da ste tamo ostavili svoj novčanik.
Nadam se će te ga uzeti, s obzirom da ste platili samo za tri tjedna,
a završila su prije 10 minuta.
Bio sam ovdje tri tjedna?
Sve je ovdje crno na bijelom, G. Murdoch.
Dan i datum.
Vodimo naše knjige kao što spremamo krevete, sve čisto i uredno.
-Pobrinut ću se za to poslije. -Vidjet ćemo.
Samo Vas jedna stvar čini gostom u ovoj rupi...
a to je novac na šanku!
Kućna pravila. Tri tjedna su tri tjedna.
Nema slobodnih dana za dobro ponašanje.
G. Murdoch, ne? Gdje je on?
Upravo je otišao prije pet minuta.
Spavaj.
Hej, draga, ovaj je rekao da je doktor tvoga supruga.
Želio je s tobom razgovarati.
Oprostite.
-Doktor... -Schreber.
Uđite molim vas. Vi ste sigurno Emma Murdoch.
Hvala što ste došli tako brzo.
O čemu se radi?
O jednom važnom pokusu koji mora unaprijediti moja istraživanja.
Ne razumijem. Rekli ste da ste doktor moga supruga,
ali nikad Vas nije spomenuo.
Istina je, John je dolazio da me vidi...
ponekada.
Borio se s osjećajima krivnje...
bježeći od vaših bračnih problema.
-John Vam je rekao što se dogodilo. -Da.
Kada ste ga zadnji put vidjeli?
Prije tri tjedna. Pakirao je kovčege.
Bio je vrlo ljut na mene.
Razumijem koliko je to teško za Vas,
ali za John-ovo dobro,
Volio bih da me smatrate prijateljem, Emma.
Sve upućuje da John pati od psihološkog sloma.
-Potpuni gubitak pamćenja. -Vi to ozbiljno.
Da, ozbiljno. Mogao bi halucinirati.
Može biti čak i agresivan.
Ukoliko vam se javi, morate me odmah pozvati.
Gdje god da je Vaš suprug, on traži...
sam sebe.
Dobra večer, G. Murdoch. G. Murdoch, zar ne?
G. "J" nešto Murdoch?
J. Murdoch. Koje je vaše ime? Justin? Jerry?
Zovem se Jason Murdoch. John Murdoch.
Jake Murdoch. Kako ide? Bok. Jack Murdoch.
Moram se sabrati.
Rekao sam tipu, novac na šank.
Rekao sam, "Slušaj, Tri tjedna su tri tjedna."
-Gdje je naš sretan dobitnik? -Gore, gospodine. soba 614.
Prostitutka.
-Večer, Husselbeck. -Inspektor Bumstead.
Vezica vam je odvezana.
Oprostite.
Drago mi je što ste tu, gospodine.
Rekli su, da su detektiva Walenskog prošli žmarci.
Samo uzimam sve što mi daju, Husselbeck.
-Hvala. -Oprostite.
-Tko je? -Ah, ti si.
-Ostavio si novčanik ovdje. -Kada?
-Kada si zadnji puta bio ovdje. -Kada je to bilo?
Kada si zaboravio novčanik. Očekuješ da se sjećam?
-Oprostite! -Ne, ne, ozbiljno.
-Kuda si se uputio, šefe? -Doma.
A gdje je doma?
Zar vi pljačkaši nemate pametnijeg posla?
Samo radim svoj posao, May.
Ubojica je na slobodi.
Bolje da ga potražite umjesto da ljenčarite.
Hajde. Gubi se odavde.
Idemo.
Kol'ko je to do sad? Šest kurvi do sad?
-Mislim da, da, gospodine. -Daj čovjeku "peticu" za trud.
Tako, Husselbeck,
što misliš kakav ubojica staje da spasi ribu pred umorom?
-Pojma nemam, G. -Bumstead.
Što vas je zadržalo? Ovaj ubojica kruži oko nas,
zahvalimo Walenskom.
Oprostite, glavni Inspektore,
Poznajem Eddija već duže vrijeme, i dobar je policajac.
kakav god da je bio policajac Walenski u svoje vrijeme...
ali je još davno ostavio pamet.
Razgovarat ću s Bumsteadom!
Stani! Pričekaj!
Frank!
-Uhvati mu ruku! -Promatraju nas!
-Ustani! -Nema izlaza!
Bože, zar ne vidiš?
Pusti me! Ne želim te ozlijediti.
-Tko je to bilo? -Walenski.
Kažnjavaju me za moje grijehe, zar ne?
Što sam napravio da to zavrjeđujem? Gdje ćeš početi?
Pa, sve što je detektiv Walenski uvezao u papir...
bi trebalo biti tu, pa
Jedina stvar koja bi trebala biti vezana je Walenski.
Ništa kao malo zdrave paranoje.
Došla sam ovdje da predam papire o nestanku moga supruga.
-Stavite ih samo na prednji stol. -Rekli su mi da tražim vas.
Njegovo je ime John Murdoch.
Da li ta imena vama nešto znače?
Ne. Koje su ove žene?
Zašto vi tražite moga supruga?
Želite li ga optužiti za nešto?
-Možda. Možda ubojstvo. -Čije ubojstvo?
-Za Koju od njih? -Za sve.
Gospođo Murdoch, žao mi je. Ali nisam vas htio uzrujati.
Žao mi je što sam došla. Upravo sam učinila pogrešku.
Molim vas dajte mi samo pola sekunde da vam objasnim.
Da li smo se već negdje sreli?
Ako i jesmo, nadam se da si još uvijek živa.
Kako se zoveš, šećeru? John.
Pa, to je odgovarajuće ime.
Upravo sam razmišljao.
Što to radiš...
Čini mi se opasno... upravo sada.
Kako znaš da nisam ubojica?
Ne nalikuješ baš tipu ubojice. Zašto?
Imaš li kakve posebne želje za koje bih trebala znati?
K vragu.
Dakle, čini se da si otkrio svoje neugodne moći.
-Tko ste vi? -Mogli bi si postaviti ista pitanja.
Spavaj.
On posjeduje "Štimanje"
Što nam je činiti? Ovaj je čovjek opasan.
-Rekli su nam da i on može ¨Štimati¨. -Nemoguće!
Vidjeli smo vlastitim očima.
U nizu slučajeva nova matrica pamćenja se ne poklapa.
I onda se oni poslije buđenja ponašaju čudno.
Našli smo ih začuđene kao izgubljenu djecu.
Ali ovaj je bio drugačiji, jel' da?
-Što ima doktor za reći? -Nije nas obavijestio o ničemu.
-A gospodin Quick? -Nema više G. Quicka.
G. Quick...mrtav.
Jadan, jadan G. Quick.
G. Book...Da li on zna?
Da li mi ne znamo, G. Hand?
Nadali smo se da ćemo saznati više prije što smo to podijelili s vama.
Ne možemo ništa saznati dok ga ne uhvatimo.
Moramo imati tog čovjeka.
Moj tip, nadam se.
Bila sam zabrinuta za tebe.
Da li me kažnjavaš?
Ukoliko je nestanak tvoj način da me kazniš,
to mi se ne sviđa.
O čemu ti pričaš?
Pronašao sam ove ključeve u svom džepu, pa pretpostavljam da živim ovdje.
-Ti bi kao trebala biti moja supruga? -"Trebala bih"?
Ti zaista...ne znaš tko sam ja, jel' da.
Nazvao me tvoj doktor. Bio je zabrinut, da bi se to moglo dogoditi.
Moj doktor?
Dao mi je svoju vizitku. Mora te hitno naći.
Osjećam se kao da proživljavam nečije noćne more.
Što mi je bilo? Zašto sam išao kod doktora?
Imala sam vezu.
Bio si ljut na mene.
Zatvaramo. Bazen je zatvoren.
Na nesreću...
bili smo prisiljeni potražiti te ovdje.
Znaš da nam je ova vlaga vrlo neugodna.
-Žao mi je. Ja sam -zanemario prijavak?
Bio sam prestrašen. Znaš, imam slabo srce.
Mi mislimo da za tvoju slabost, nije krivo tvoje srce.
Ovo smo pronašli u njegovoj sobi u hotelu.
Moramo li ponovno inscenirati Murdochovo pamćenje?
Pokušao sam mu promijeniti pamćenje, ali se probudio.
Izbio mi je injekciju iz ruku.
-Pa onda se ničega ne sjeća? -Samo nekih dijelova.
Postupak je bio prekinut.
Mislim da mu moramo jednostavno, staviti klopku.
Imali ste lutalice i prije, nije li točno?
Ovaj nije lutalica, doktore. Ovaj može štimati.
Ali to je nemoguće. Samo vi imate tu sposobnost.
Ti ćeš primijeniti drugu šablonu...
subjektove memorije?
Naravno. Ponovno ću mu utisnuti pamćenje.
Mi ga trebamo za sasvim drugačiju svrhu.
Umalo pa će ponoć, Dr. Schreber.
Pričat ćemo ponovno poslije noćašnjeg štimanja,
ali bez ponovnog odugovlačenja?
I bez nedosljednosti u vašem ponašanju.
Tražila te policija.
Znam. Vidio sam novine.
"Ubojica prikradač šeće gradskim ulicama."
Posjetio sam jednu od onih žena.
-Prije nego sam došao noćas ovdje. -Ne razumijem.
Susreo sam je vani kod automata. Htio sam provjeriti sam sebe.
Htio sam znati da li sam sposoban činiti takove stvari.
Možda sam skrenuo s uma,
ali tko god da sam, još uvijek sam priseban, i ja nisam ubojica.
Vjerujem ti.
Vjeruješ?
-Što? -Automobil, vani.
Onaj s kojim si stigla.
To je policajac. On me dovezao ovdje.
Nisam znala da je još ovdje.
Stani tamo, gospodine!
-Čekaj. Imate pogrešnog čovjeka. -Stanite u stranu, molim vas?
Nisam nikog ubio.
Za sada, ste samo osumnjičeni.
Okrenite se. Ja ću vas saslušati što god imali za reći.
Nećete vjerovati ono što ću reći.
-Iskušaj me. -Netko me lovi.
To je grupa ljudi. Koji me žele mrtvog.
I čak ne znam da li... oni nisu čak
Ah, tko će slušati luđaka?
-Stanite postrance, gospodin Murdoch. -Trči!
Nikad me nitko ne sluša.
Murdoch, stani!
-Koliko još? -Umalo smo tamo, kompa.
da li slučajno znaš put do Shell Beacha?
Šališ se! Ja i žena smo proveli naš medeni mjesec ondje.
Sve što trebaš činiti je ići glavnom ulicom zapadno...
Ili je to prije... Sada, to je smiješno.
Čini se da se ne mogu sjetiti da li je glavna ulica zapadno...
ili predgrađe.
Žao mi je, inspektore, da ne mogu biti od veće koristi,
ali žurim na sastanak.
Pa, cijenim što ste mi posvetili pozornost.
Samo, postoji jedna stvar koja me kopka.
Susreo sam već puno ubojica tijekom svoga rada.
Murdoch mi ne djeluje kao jedan od njih.
Možda još niste navikli kopati dovoljno duboko.
Ali, Ja znam kada mi netko laže, doktore.
Inspektore, prosudba osobnosti bi trebala biti i moj posao.
Možda bi mi mogli dati nekoliko korisnih savjeta.
Naravno. Uzmimo vas, na primjer.
Vi ste hirovit čovjek. Motiviran.
Izjedan detaljima.
Želim reći vaš život jest pomalo samotan.
Doviđenja, inspektore. Ja stvarno moram ići.
Uđite.
-Kako je on? -Isto.
Walenski? Ja sam, Frank.
Uđi, Frank.
Zatvori vrata.
Pregledavao sam neke tvoje stare izvještaje.
To je zanimljiv slučaj.
One vrste, koji može izgraditi čovjekovu karijeru.
-Ili je slomiti. -Da. Bio sam na tom slučaju.
I što tad? Što se tad dogodilo, Eddie?
Ništa se nije dogodilo, Frank.
Samo sam provodio vrijeme u podzemnoj željeznici,
krećući se u krug.
Razmišljajući u krugu. Nema izlaza.
Bio sam po cijelom ovom gradu.
Strašiš svoju ženu na smrt, Eddie.
Ona nije moja žena.
Ne znam tko je ona ili tko je bilo tko od nas.
-Zašto to kažeš? -Da li mnogo razmišljaš o prošlosti?
Toliko kao i bilo tko drugi.
Vidiš, Ja se pokušavam sjetiti
jasno sjetiti stvari iz moje prošlosti.
Ali što više se pokušavam sjetiti,
sve više mi se čini.
da ništa od toga nije stvarno.
To je kao da samo sanjam ovaj život,
i kada se konačno probudim, postajem netko drugi,
netko posve drugačiji.
Shvatio si nešto, nisi li, Eddie.
Nešto što ima veze sa slučajem.
Nema nikakvog slučaja! Niti ga je ikad bilo!
Sve je to samo velika šala! To je šala!
Današnji su zahtjevi...
12 obiteljskih foto albuma,
9 osobnih dnevnika,
17 ljubavnih pisama,
izabrane fotografije djetinjstva,
isprave koje otpadaju osobni podaci i kartice socijalnog osiguranja.
Ovo vraća pamćenje.
Ovaj je još topao.
Što je to?
Sjećanje izvrsnog ljubavnika?
Katalog pustolovina?
Uskoro ćemo saznati.
Ti nećeš to znati ocijeniti,
hoćeš li, g. koje-god-bilo tvoje ime?
Nije to vrsta pustolovine koju ćeš ti ikada razumjeti.
Da vidimo.
Dodir nesretnog djetinjstva...
Slom tinejdžerskog ustanka...
I zadnje, ali ne i posljednje...
tragična smrt u obitelji.
Mr. Book.
Zašto Murdoch ne spava za vrijeme štimanja, poput ostalih?
Možda je on korak iznad na evolucijskoj ljestvici.
Čudo prirode.
On se prilagođava da preživi. A što ste vi drugo očekivali?
Niste li vi tražili ljudsku dušu?
Nije li to svrha vašeg malog zoološkog vrta?
To je razlog što mijenjate ljude i stvari svake noći.
Možda ste konačno našli ono što ste tražili,
i to pogađa vaše
Potrebno je nekoliko vaših života..
da bi svladali naše mogućnosti.
Sam misao o tome da ste običan čovjek...
može razviti mogućnost štimanja
Nemoguće, znam.
Kako da to još objasnim?
Vrijeme je.
Isključi.
Fredrickson je rekao da će me prebaciti u podnevnu smjenu.
Već je trebalo, dragi.
Hej!
Probudi se.
Probudi se!
Da li me netko čuje?
Započnite sa štimanjem.
Goodwins.
Charlie, Sylvia,
Jane, i mali Matthew.
Jane i mali Matthew.
Bogati se bogate.
MOžda se kod njih pojavi služavka...
još prije svitanja.
Dr. Schreber, ako ne griješim.
To ste vi.
Hej, ajde.
Zar se tako pozdravlja s pacijentom, doktor,
ako ste vi doktor.
Molim, Ja sam
Zašto svi spavaju?
Molim vas govorite tiše.
Ne mogu se ničega sjetiti. Što ste učinili?
Ništa. Hoću vam pomoći.
Ne možemo razgovarati ovdje. Ako nas ugledaju zajedno
Svejedno mi je. Trebaju mi odgovori. Odmah!
Tko su oni? Zašto me žele mrtvog?
Odgovorite!
O Bože.
-Vi stvarno možete to. -To sam ja napravio?
Slušajte. Vi posjedujete njihovu moć.
Vi možete mijenjati realnost pomoću volje.
Oni to zovu "Štimanjem."
Na taj način oni mijenjaju zgrade.
Sada ste nešto poduzeli za samozaštitu, refleksno,
A ja vas mogu naučiti kontrolirati vašu moć.
Mi ih možemo zaustaviti. Možemo si vratiti grad.
Moje naočale.
On je ostavio jako loš ugled o firmi,
trošeći toliko puno vremena bez veze.
Tako sam rekao Fredricksonu da je dobio otkaz.
tako ste trebali i napraviti, dragi.
Udario me je. Ne znam gdje je otišao.
Idemo, Dr. Schreber. Moramo imamo puno posla.
-Da? -Da.
Oni kažu da si žigolo,
A ti kažeš da nisi,
Ali ako me povališ još jednom
Znat ću, vjeruj mi, znat ću.
Današnji pokus će biti izveden na sljedećim lokacijama.
Kod prvog objekta matricu pamćenja na Aveniji M.
Mr. Book, nastao je problem.
Avenija M ne postoji.
Nismo ju mogli završiti.
Tijekom zadnjeg štimanja, osjetili smo da gubimo kontrolu.
Otpor strojevima?
Taj Murdoch je jači nego što smo mislili.
Postaje poput nas.
Pa zato moramo postati poput njega.
Da li je doktor napravio ono što smo tražili?
Život John Murdoch, drugo izdanje.
Ne smijemo raditi ovo.
Murdoch ne posjeduje ta sjećanja, jel' tako?
Na koji to načina matrica Murdocha pomogne ga pronaći?
Kud god bi išao, koga god tražio...
mi ćemo to saznati.
Mi slijedimo njegovim sjećanjima, isto tako, kako on traži rješenje zagonetke.
Ali...ugraditi matricu jednomu od nas?
To je uvijek završavalo nesrećom.
To, što predlaže Mr. Hand naša jedinstvena mogućnost.
Ugraditi matricu.
Moguće da bude malo peklo.
Gotovo?
O da, Mr. Book.
John Murdoch je u mojoj glavi.
"Johnny...
"Našao sam razglednicu među stvarima tvoje majke."
"Vraća sjećanja, zar ne?"
"Navrati ponekad."
"Vidjet ćemo, možda upecamo koju sirenu."
"S ljubavlju Emmi. Carl."
Carl.
Carl Harris.
Harris.
Oprostite. Kako da dođem do Avenije C?
Probajte podzemnom željeznicom.
Imaš problema, kompa?
Koliko dugo radite ovdje?
25 godina. Bez odmora za dobro ponašanje.
Mi tražimo Johna Murdocha.
Ona ništa ne zna, Mr. Hand.
Slijepa ulica, Mr. Wall.
Mi smo mislili da sjećanja nam pomažu pronaći ga.
Ali su nas doveli ovdje.
-To je neuračunljivo. -Nagoni su neuračunljivi.
Mi ih moramo samo slijediti, zar ne?
Mr. Sleep pretpostavlja da će Murdoch otići na poznata mjesta.
To je njegov posao.
Za naš rad ga nije briga.
Budite ljubazni, Mr. Hand.
A vi na mjestu Murdocha, što biste vi učinili?
Da bih bio Murdoch...
Ja bi se sjetio kako me moja žena povrijedila...
spavanjem s drugim.
A poslije...
Ja bi potražio način da joj to vratim.
Ostavite me nasamo s njom. Mora se nešto učiniti.
Preseljenje, treća platforma.
Preseljenje?
Oprostite, kako doći do zadnje stanice?
Trebate brzi.
Zašto se vlak nije zaustavio?
Pa to je brzi.
Nema izlaza.
Ne možete izaći van grada. Ja sam već probao.
Vi ste Murdoch, jel' da?
Onaj kojeg traže.
Vi niste ubojica.
Ugradili su vam izmišljenu osobnost,
Kao i svima ostalima ovdje.
-Tko ste vi? -Ja sam bio policajac.
Bar u ovom životu.
Oni kradu ljudska sjećanja.
A zatim ih izmjenjuju među nama.
Vidio sam ih kako to rade, jednome... drugome..
i nitko više ne zna tko je on zapravo.
Otkuda znate sve to?
Ponekad jedan od nas se budi...
u vrijeme kad kad oni mijenjaju realnost.
To nije tako zamišljeno, ali se događa ponekad.
To se dogodilo meni.
Oni će tražiti vas.
Isto tako kako traže mene.
Ali je sve u redu.
Shvatio sam kako treba otići.
Bili su ovdje.
Prošle noći.
Ovdje je on živio.
Ovdje je volio nju.
Sve je dobro i čak odlično,
Ali trebamo praktičnije upute...
o tome gdje je sada.
Da. I ja znam gdje ju naći.
Ako se malo razmisli, imamo sreće.
Molim?
Mi možemo ponovno posjetiti ona mjesta...
koja nam toliko znače.
Ja mislim da nas začaravaju.
Moguće.
Nekada je tu bio trajekt kad sam bio mali.
Nešto najveće što sam vidio.
Sav u vatricama kao rođendanska torta.
Jednom, moj muž mi je rekao isto.
Na istom mjestu.
Gdje je vaš muž sada?
Voljela bih znati. Što vas dovodi ovdje?
Sreo sam svoju ženu ovdje.
Srela sam svog muža ovdje.
Svijet je malen.
Hej?
Što radiš ovdje?
Pratio sam te.
Stani gdje stojiš!
Johnn?
Prošlo je toliko vremena,
Mislio sam da si zaboravio svojeg ujaka Karla.
Ti kučkin sin!
Ujače Karle...
Čekaj.
-To sam ja? -Da.
Shell Beach je moj rodni grad?
Upravo to sam rekao. Shell Beach.
-Tvoj rodni grad. -Moram doći ondje.
Kako mogu doći ondje?
Ne znam. Nisam bio tamo godinama.
Moraš se sjetiti. Barem nečega.
Oprosti, Johnny.
Stara tikva više nije kao što nekada bila.
-Kako je sunčalo bilo ondje. -Sunčana vremena.
Cijelo vrijeme si nešto grebao u ovoj blesavoj knjižici.
To sam ja s tvojim tatom.
Par simpatičnih idiota.
Što se dogodilo tvojim roditeljima?
Gdje su oni sada?
Mrtvi su, Johnny.
Umrli su kada je izgorjela vaša kuća.
Ja sam se skrbio za tebe.
Zar se ne sjećaš, stvarno?
Što je ovo? Što je ovo?
Ožiljak.
Jako si se opekao ruku u tom požaru.
Što to znači?
To znači da su to sve laži!
Muž mi je pričao da je bio ovdje.
Rekao je da se hoće provjeriti.
Provjeriti da li bi mogao...
da li je sposoban...
Htjela sam razgovarati s njom.
Mislila sam da će pomoći da ga nađemo.
Nazvat ću postaju.
Kako lijep.
Poklon moje majke.
Umrla je nedavno.
Čuvam ga kao sjećanje na nju.
Žao mi je.
Zabavno, jel' da.
Ne mogu se sjetiti kada mi je ga poklonila.
Što mislite mogu li ja to zaboraviti?
Što se događa, Inspektore?
Više nisam siguran da uopće bilo što znam.
Održavam tvoju sobu takvom kakva je bila i prije.
Možeš prenoćiti ovdje.
Drago mi je što si došao, Johnny.
-Makar i samo na jednu noć. -Karle.
-Da li je to točno vrijeme? -Svakako, zašto pitaš?
Od kako sam kupio taj sat on je točan.
Ujutro ili navečer?
-O čemu ti to? -Ne razumijem.
Zašto je već noć? Što se događalo danju? Ničega se ne sjećam.
Umoran si. Sve je moguće.
Odspavaj si malo.
Sutra će biti sve jasnije.
Evo ga...
Emma! On je ovdje. Ponaša se čudno.
Znam. On nije pri sebi.
Zadrži ga, vraćam se odmah.
-Probat ću. -Hvala. Bok.
Ništa ne mogu obećati. Vidjet ćemo situaciju.
Samo smo htjeli pomoć.
Karle. Ujače Carl.
Ako imate problema, možda možemo nekako pomoć.
Nismo se vidjeli tako dugo.
Mr. Murdoch, zbog vas su nastali velike komplikacije.
-Pričaj. -Nema potrebe za time.
Izlaza nema. Grad je naš. Mi smo ga napravili
O čemu pričaš?
Mi smo modelirali taj grad od ukradenih sjećanja.
Različita doba, različita vremena, sve spojeno u jedno.
Svaku noć mi provjeravamo i poboljšavamo ga, Da bi naučili razumjeti.
-Naučiti što? -Tebe.
Tebe i ostalih naseljenika. Što pravi od vas ljude.
-Zašto? -Mi želimo biti poput vas.
Sada vas razumijem.
Sjećam se toga, što ste zaboravili toga što vam fali.
Ocean? Ja sam dijete trčim u susret valovima.
Spoj s Emmom kod rijeke, prvi poljubac.
-Tko ste vi? -Jesi vidio.
Mi koristimo vaše mrtvace kao prazne posude.
Sjednite se!
-A što s njom? Ste se sjetili nečeg? -Ona je bila živa kada sam otišao.
-A što s ovim? -To je ništa.
Ovo mora nešto značiti sve te slike.
Koje slike?
-Ne razumijem. -Prestanite se igrati sa mnom.
-Prestanite lagati. -Ja ne lažem!
Pomognite mi razumjeti.
Vidim samo razbacane dijelove puzzli mojoj glavi bez ikakvog smisla.
Mislite da vidim smisao? Zbunjen sam isto kao i vi.
Da vas pitam nešto. Jeste li čuli nešto o Shell Beach?
-Naravno. -Znate li gdje se to nalazi?
-Da. -Recite mi.
-Dobro. Trebate ići... -Kuda? Kuda treba?
Dajte da razmislim.
Ne možete se sjetiti, jel' tako?
Dobro, nije baš najbolji primjer?
Čekajte, imam bolji primjer.
Kada ste zadnji puta nešto radili danju?
-Kako to mislite? -Upravo to, danju.
Pri svjetlu. Kada ste zadnji puta vidjeli svjetlost dana?
Ne pričam o starim, Napola zaboravljenim uspomenama iz djetinjstva.
Nego za jučer. Prošli tjedan? Kada?
Sjećate li se bilo čega iz prošlosti?
Ničega, jel' da?
Nisam siguran da sunce ovdje uopće postoji.
Čekao sam jako, jako dugo, ali noć se nije završila.
-To je nerealno. -K vragu, u pravu ste, nerealno.
Čujte, Bumstead. To se ne događa samo meni.
To se događa svima nama. Oni nešto rade sa svima nama.
Začepite. Dosta.
-Molim vas saslušajte me -Začepi!
Mora postojati neko objašnjenje.
Objasnite ovo.
Žao mi je.
Nisam ti htjela nanesti bol. Ne znam kako se to dogodilo.
Kako bih htjela da toga ničega nema.
Ništa nisi napravila.
Ta tvoja veza,
nije bitno što misliš o tome, nije se dogodila.
Ne vjerujem da se to dogodilo.
-Kako to misliš? -Čini se ludo, ali..
Što ako se nismo poznavali?
Što ako smo se prvi puta sreli prošle noći u našem stanu?
I svega čega se sjećaš,
I svega čega bi ja trebao sjećati. U realnosti se nije događalo.
Netko jednostavno želi da o tako mislimo.
Kako je to moguće?
Tako se jasno sjećam, kako sam te srela.
Sjećam se kako sam se zaljubila u tebe.
-I sjećam se kako sam te izgubila. -Vrijeme istječe.
Ne, molim vas pričekajte. Još samo minutu.
Volim te, John.
Ne možeš prevariti nešto poput ovoga.
Ne, ne možeš.
Inspector? Sir?
Detektiv Walenski se ubio prošle noći.
Mislim da to trebati znati.
Šef vas je htio vidjeti. Sir?
Znam da ste našli ubojicu.
Sir.. Žnjiranec.
-Kako vam mogu pomoć? -MOžete spavat.
Spavaj. Spavaj.
Dobro veće.
Htio sam vam prvi čestitati na uspješno završenom slučaju.
Vodite nas Murdochu.
Spavaj.
Znao sam da ćete doći rano ili kasno.
Vrijeme je da mi odgovorite na neka pitanja.
Svakako. Sjednite si, molim vas.
Ovdje dolazim često.
Jedno od rijetkih mjesta, gdje se osjećam opušteno.
Znate li, da oni ne mogu podnijeti vodu.
Može se reći imaju fobiju.
Tko su oni? Zašto me trebaju?
Dobro.
Za sada, možemo reći da ste njihov pokusni kunić.
Svi smo zapravo mi pokusni kunići.
Žao mi je, ali nemam vremena, da vam objasnim sve detaljno.
Sve što trebate znati je u ovoj šprici.
Morate si ju inicirati. To je jedini način razumijevanja.
-Šaljite se? -Nemamo vremena!
-Morate to učiniti upravo sada. -Dajte mi pištolj.
On je uznemiren više nego sam mislio da bude.
Možda ne mogu procijeniti osobnost kao vi,
ali vi ste taj koji je uzrujan.
Ne razumijete što govorite.
Što je zapravo unutra, Doktore?
Odgovori na sva pitanja koji ste tražili. Kunem se.
Uzet ću to radi čuvanja ako nemate ništa protiv.
Idemo, Doktore.
Idemo? Gdje idemo?
Shell Beach.
Gdje ste htjeli, do oceana.
Ništa nećete naći tamo. Bio sam tamo
Zato i pokažite put.
Neću. Ne želim. Ne možete me natjerati.
Zar ne razumijete? Oni će nas čekati tamo.
Ne razumijem. Ovdje je bio most.
Probajte još jednom i vaši prijatelji će vas naći u kanalu.
Nemoj te me ozlijediti. Reći ću vam sve.
Svejedno je, i onako to nema smisla.
Što?
Tko ste vi?
Moramo doplivati do kraja kanala.
Dat ćemo vama puno lijepih stvarčica...
-Anna. -Nisam Anna.
Bit ćete uskoro ona.
Al' prije toga ona mi je potrebna u drugu svrhu.
Zovem ih "Stranci".
Oteli su nas i doveli ovdje.
Ovaj grad i svi njegovi stanovnici... su njihov pokus.
Oni miješaju i uštimavaju naša sjećanja kako im to paše,
pokušavajući shvatiti što svakog od nas čini jedinstvenim.
Danas možete biti inspektor.
Sutra, nekim sasvim drugim.
Ako, na primjer, oni hoću proučiti ponašanje ubojice,
oni jednostavno stave matricu sjećanja druge osobe.
Uštimaju mu obitelj, prijatelje, zapravo sve...
čak i izgubljeni novčanik.
Zatim prate rezultate.
Čovjek s matricom ubojice. Zadrži li on prijašnje osobine?
Ili je osobnost - ništa više nego suma sjećanja?
To što ste morali biti ubojica je dosadna slučajnost.
Proživjeli ste mnogo života do današnjeg dana.
Dogodilo se da ste se probudili...
kada sam vam stavljao ovu matricu.
Zašto sve to rade?
To je naša osobnost, naše duše...
To što razlikuje nas od njih.
Misle da će naći ljudsku dušu...
ako shvate kako funkcioniraju naša sjećanja.
Njihova sjećanja su kolektivna. Njihov razum je zajednički.
Oni umiru Njihova vrsta je na razini nestanka.
-Misle da ćemo ih spasiti. -A gdje sam ja u svemu ovom?
Ti si poseban, ti si se odupirao kada sam ti htio inicirati tu matricu.
Na neki način se u tebi razvila njihova sposobnost štimanja.
Pomoću te sposobnosti oni izmjenjuju realnost, Tako su stvorili i ovaj grad.
Oni imaju strojeve skrivene ispod zemlje...
koji im pomažu fokusirati njihovu telepatsku energiju.
Oni kontroliraju sve, čak i sunce.
Zato je tu uvijek tama. Oni ne mogu podnijeti sunce.
Zašto trebaju vas?
Kada su nas prenijeli ovuda,
izvadili su sva naša sjećanja i pohranili tu informaciju,
izmiješali poput boje...
i inicirali natrag nova sjećanja po njihovom izboru.
Ali zato im je trebala pomoć slikara.
Ja shvaćam ljudski razum bolje nego itko drugi,
Zato su mi dopustili zadržati moje zanimanje znanstvenika...
Zato što su ga trebali.
Sve ostalo su mi izbrisali.
Možete li si zamisliti što je to brisanje vlastite prošlosti?
Što ja s mojom prošlošću? Što je s mojim djetinjstvom?
Shell Beach. Ujak Carl.
Što je s time? Stranice su bile prazne dok sam ju našao.
Još uvijek ne razumijete. Niste nikada bili dijete.
Ne ovdje.
Vaš prošlost je iluzija, umjetna je,
isto kao prošlost i svakog od nas.
Nacrtali ste te slike uz pomoć vašeg dara.
Rekli ste da su nas prenijeli ovdje.
Otkud?
Žao mi je. Ne sjećam se.
Nitko od nas se ne sjeća... tko smo bili...
kime bi mogli postati... negdje drugdje.
Doveo sam vas. Više me ne trebate.
Idemo.
Oceana nema, John.
Ničega nema izvan grada.
Dom vašeg djetinjstva postoji...
samo u vašoj glavi.
Ne. Stanite!
Molim vas!
Sad znate istinu.
Ili se predajete...
ili će ona umrijeti.
Što me briga?
Ona mi nije žena. Ona je za mene nitko i ništa.
Ali vam je još uvijek stalo, je li tako Mr. Murdoch?
Pretvorio sam se u čudovište koje bi trebali biti vi.
Da je ubijem sada? Vi bi napravili isto.
-Nemojte ju ozlijediti molim vas. -Onda se predajte.
Spavaj.
Odmah.
Spavaj.
Ubijte ga.
Ubijte ga!
On je vrlo snažan i opasan.
Ali nam može dati ono što tražimo...
ono što doktor zove dušom.
Naš je pokus došao u završnu fazu.
Ne trebaju nam više pokusne kuniće.
Etapa izučavanja je gotova.
Vrijeme je da se ujedinimo s Johnom Murdochom.
Vrijeme, doktore. Inicirajte.
Isključivanje!
Isključivanje zauvijek.
Što radite?
Oni te žele inicirati s njihovim sjećanjima.
Žele tebe za jednog od njih...
Tako da mogu vladati tvojom dušom.
Ali imam druge planove.
Inicirajte, Doktore. Ne trpimo više neposlušnost.
Oprostite boljet će vas sekundu.
Sjeti te se, John.
Izrast ćeš još više nego ovo.
Jednog dana kada odrasteš, razumjet ćeš.
Sjeti se.
Tako je, John. Vježbom se sve postiže.
I zapamti što ću ti reći. Nikad ne pričaj sa strancima.
John, sjetite se.
Sigurno se čudite zašto se cijelo vrijeme pojavljujem u vašim sjećanjima.
To je zato što sam nametnuo vama svoju matricu sjećanja.
Ona je stvorena tako da vas nauči sve o strancima.
Da vam da znanje do kraja života u jednoj šprici.
Preživjet ćeš, John. Naći ćeš unutarnju snagu.
I pobijedit ćeš.
Sjeti se.
-Zdravo, ujače Carl. -Johnny!
Promatraj, John. Možda ću jednog dana raditi za tebe.
Ovo je stroj koji stranci koriste za jačanje energije uma,
stroj koji mijenja njihov svijet.
Moraš preuzeti kontrolu nad njime. Stroj te mora slušati.
Možeš pobijediti ih, ali se moraš koncentrirati.
Nešto nije u redu.
Nema vremena za romancu.
Realnost može biti kakvom ju hoćete.
Što ste učinili?
Imate moć učiniti bilo što...
ali morati djelovati odmah.
Znao sam, da to možete John. Sada posjedujete njihovu snagu.
-Kontrolirate njihove strojeve. -Gdje je Emma?
Ona više nije Emma. Nametnuli su joj druga sjećanja.
-Nametnite joj prethodne. -Ne mogu.
Spremnik u kojem su čuvali sjećanja je uništen.
Žao mi je.
Što će te raditi sada?
Popravit ću stvari.
Rekli ste da imam moć, jel' tako?
Mogu učiniti da ovi strojevi rade što god hoću.
Promijeniti realnost, kako mislim da je dobro
Moram se samo dovoljno dobro skoncentrirati.
Gdje idete?
Shell Beach.
-Kolika je karta? -25 centi.
-Molim. -Oh, ne, sjednite se.
Hvala.
Čekao sam vas.
-Što to radite? -Neke promjene.
-Sigurni ste da je to ono što trebamo? -Riskirat ću.
Umirem, John. Vaše uspomene se ne slažu s mojom stvarnošću.
Ali bi htio znati Kako to izgleda.
Kako se osjećate.
Znate vi što moram osjećati.
Ova osoba nisam ja. Nije nikad ni bila.
Željeli ste znati što nas čini ljudima.
Ovdje to ne možete pronaći.
Tražili ste na pogrješnom mjestu.
Kako je lijepo ovdje.
Tako sunčano.
Znate li možda gdje je Shell Beach?
Mislima da je ondje.
Idem tamo samo.
Želite se pridružiti?
Svakako.
Usput, ja sam Anna. A vi?
John. John Murdoch.